![](https://azbuki.bg/wp-content/uploads/2024/08/evgeni-serafimov-i-ucheniczi-po-vreme-na-rabota-1-e1723122771609-893x1024.jpg)
„В момента, в който училището си тръгне, си тръгва и селището. Образованието не е само да се научиш да четеш и пишеш, то изпълнява и други функции.“
Това казва художникът и учител, ръководител на кюстендилската школа „Новите майстори“ Евгени Серафимов. И дори да беше казал само и единствено това, заслужава нашето внимание.
Поводът, по който разговаряме с Евгени, е откритият на 1 август т.г. 30 кв. м
стенопис на една от фасадите на гимназията в Босилеград, Сърбия
– авторски проект на ръководената от него школа.
8 ученици от Кюстендил от XI и XII клас, под напътствията на своя учител Евгени Серафимов и на неговите двама пораснали вече възпитаници – графичния дизайнер Дияна Бориславова и бъдещия архитект Живко Христов, интерпретират върху една от стените на средното училище в Босилеград снимка от миналото.
Тя е запечатала момента, останал в паметта на босилеградчани, в който се дава начало на гимназиалното образование в града. Преди 83 години делегация от Босилеград пристига при цар Борис III с молба да разреши и финансира изграждането на гимназия в планинското крайгранично градче, намиращо се по това време на територията на нашата страна.
„Трябвало е по някакъв начин да образоват децата си след VII клас – обяснява Евгени, – и ако не беше създадена тази гимназия, щеше да им се наложи да отидат да потърсят училище във вътрешността на Сърбия. А истината е, че в момента, в който си тръгне училището, си тръгва и селището.
Ако я нямаше гимназията, в която и днес учат босилеградските деца, нямаше да го има и града.“
Царят разбира мотивите на делегацията от Босилеград и още през същата година гимназията отваря врати. Преди да си тръгнат обаче, 11-те будни босилеградчани, осмелили се да поискат среща при царя, се снимат за спомен пред Двореца. Тази снимка, изобразяваща мъже в костюми и с бомбета, и жени, облечени в народни носии – официални саи, вдъхновява екипа на Евгени Серафимов.
„Много се вдъхновихме, защото постъпката на тези българи е наистина респектираща. Те са се решили да отидат при царя, което преди толкова години никак не е било лесно. Нещо повече – повярвали са на мечтата си и са осъзнавали, че единствено образованието може да задържи този особен район към тялото на държавата – казва Евгени Серафимов. – Тяхната снимка пред Двореца е черно-бяла, но тези хора от онова време са много различни от нас. Не просто снимките им са черно-бели, те самите са черно-бели. Дрехите им обаче са останали и след тях. Дрехите, които се носят в Босилеградско, са същите, които се носят и в Кюстендил.“
Вдъхновени от идеята си, новите майстори от Кюстендил създават проект, с който отправят посланието, че има неща, които не бива да приключват и не бива да остават само в миналото. Под наслов „Минало несвършено“ проектът е част от вече превърналия се в традиция пленер, който школата „Новите майстори“ прави в Босилеград.
„За трета година работим в Босилеград и трите пъти правим стенописи – уточнява Серафимов. – Пленерът е под общата идея „Стените, които ни свързват“, защото с Босилеград сме разделени от една стена. Но искаме да направим така, че вместо да ни разделят, стените да ни свързват. А това става най-лесно чрез изкуството.“
За по-малко от три дни проектът е реализиран.
Върху фон от цветни гайтани и шевици, взети от носиите на жените на снимката, са застанали хората от босилеградската делегация, нарисувани в черно-бяло.
„Това е вид улично изкуство, което има дълбок смисъл“, споделя за „Аз-буки“ Живко Христов.
Бъдещият архитект рисува от дете. Бил е ученик на Евгени Серафимов от IV до VII клас, а след това започва да посещава школата „Новите майстори“. Вече е участвал и в първите два пленера в Босилеград, но сега заедно с Дияна Бориславова участват самостоятелно в разработването на концепцията и нейната реализация.
„Евгени ни се довери напълно и ни остави да развием идеята си – казва Живко. –
Решихме да преплетем паметта на тази гимназия с традиционната носия, която е обединяващо звено.
Много добре се съчетаха нещата, тъй като успоредно с нашата работа в близост имаше фолклорен фестивал.“
Фолклорният фестивал „Босилеградско краище пее и танцува“ се провежда всяка година през месец юли. В тазгодишното му издание се представя и танцовият любителски състав към сдружение „Партньори Кюстендил“, към което е и школата „Новите майстори“.
За Живко Христов и екипа Фолклорният фестивал се превръща в допълнителен стимул и естествен декор за творческата им работа.
„Доволни сме от резултата, стана едно към едно с проекта, който предварително направихме и като цветност много добре се вписва в цялостната околна среда и в настроението на града – отбелязва графичният дизайнер Дияна Бориславова. – С дизайна на стенописа
искахме да пресъздадем усещането за старото и същевременно да го съчетаем с модерните елементи,
които преминават пред и зад основните фигури, като по този начин отразим духа на Босилеград.“
Като част от школата „Новите майстори“, Дияна работи повече от 10 години в инициативи и проекти на Евгени Серафимов. Художникът се радва не само на подкрепата на своята съпруга Лилия Серафимова, която също е учител, отдаден на изкуството, но и на факта, че двамата негови възпитаници осъзнават функциите на образованието и в случая правят адекватен прочит на снимката.
„За мен беше много важно да гласувам доверие на едни нови майстори – Дияна и Живко – казва Серафимов. – Виждам смисъл Школата да продължи да живее в следващото поколение. И всъщност съм много щастлив и горд, защото визията на проекта отговаря на всичко, което сме правили досега, но слага нов прочит, тъй като се прави от млади хора. Непрекъснато чуваме, че младите хора не ставали, но това изобщо не е вярно. В България растат адекватни и сериозни млади хора и аз искам да ги показвам. За мен образованието е едно от най-важните неща, които обществото трябва да осъзнае, и съм се посветил на това. Защото аз може да си имам моето изкуство, но
идеята ми е Кюстендил да бъде град на художниците.
И това не може да остане само в минало време, не може да се възприема единствено като град музей на Майстора. Да, той е град музей на Майстора, но съм щастлив, че тук продължават да се раждат и създават нови майстори, които да учат изкуство по света.“
Уважаеми читатели, в. „Аз-буки“ и научните списания на издателството може да закупите от НИОН "Аз-буки":
Address: София 1113, бул. “Цариградско шосе” № 125, бл. 5
Phone: 0700 18466
Е-mail: izdatelstvo.mon@azbuki.bg | azbuki@mon.bg